‫חכה ותראה, היום הוא היום שבו...‬
‫הנה אתה, שד ארור!‬
‫אני... אני...‬
‫אחסל אותך!‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫כל אחד מאיתנו נולד ונהנה מהחיים‬
‫זה מזל גדול למצוא קופסה שחורה במוח,‬ ‫או לא?‬
‫אז אנו נחצה את כל קווי הגבול‬
‫אז קדימה, היום הוא היום בו עלינו לפעול‬
‫אי אפשר לבלות כל יום רק בלהסתדר, לא ולא‬
‫עצור ובדוק איפה הזרם‬ ‫קדימה, ללא היסוס‬
‫אם אתה מרסן את רגשותיך‬
‫בשביל משהו בלתי מושג או מוגבל‬
‫אתה בדיוק כמו אותם המבוגרים שניסו‬
‫לדכא אותך בלי להבין‬
‫למרות שזו משאלת לב ריקה ובלתי מושגת‬
‫אף אחד לא יכול לכבות את האש הבוערת בלבך‬
‫גם אם הגשם השחור שיורד מהשמיים‬ ‫ימשיך לשטוף אותי‬
‫אני יכול להשתנות, ואני יכול לעשות זאת‬ ‫מרצוני שלי‬
‫זו הגאווה שיש לכולנו במקום שלנו‬
‫אל תכבו עדיין את האש בלבכם‬
‫אנו יכולים להתקדם הלאה והלאה‬
‫הקיץ הגיע!‬
‫הים!‬
‫בגדי הים!‬
‫בואו נתחיל עם בנות!‬
‫הגיע הזמן לשחות, אוקומורה!‬
‫איזומו, החליפי בגדים! מהר, לבשי בגד ים!‬
‫אני מת על הים!‬
‫למה?‬
‫למה עלינו לעזור בדוכן הדיונון בגריל,‬
‫כשאנו מוקפים בחתיכות שופעות?‬
‫היי, עברו בדוכן שלנו ואכלו משהו!‬
‫הדיונון בגריל שלנו כל כך טעים, שתסכימו‬ ‫למכור את נשמתכם תמורת טעימה!‬
‫אתה באמת לוקח את זה ברח טובה אוקומורה.‬
‫ובכן, לא ממש מפריע לי לעשות דברים כאלה.‬
‫הבעיה היחידה היא...‬
‫אין אף לקוח, אה?‬
‫אני לא מבין. הדיונונים נראים ממש טעימים!‬
‫הם בהחלט מריחים טוב.‬
‫אני יכול לקבל אחד, רין?‬
‫לא ולא, הם למכירה.‬
‫היי, זה הוא?‬
‫שד החתול שהפך לבן הלוויה שלך?‬
‫הבאתי אותו כי הם אמרו שזו משימה, אבל...‬
‫משימה בתחת שלי!‬
‫יופי של תירוץ, לגרום לנו לחפש אצות כדי‬ ‫להכין שיקויים נגד שדים.‬
‫אני אומר לך, זו הסיבה האמיתית שבאנו!‬
‫והאכסניה שלנו, הבית על הים...‬
‫שמעתי שהיא מנוהלת על ידי המשפחה של אישתו‬ ‫של הזקן עם פאות הלחיים.‬
‫אני מתחיל לחשוב שלאדון ולקונקו יש מזל,‬
‫כי נשלחו לטמגווא לציד באריונים.‬
‫טוב, מה נעשה עכשיו?‬
‫בואי נראה מה יש שם!‬
‫נשמע טוב! נראה כאילו אנו יכולות להירגע.‬
‫אתה יודע מה? אנחנו צריכים בחורה חתיכה‬ ‫שתעזור לנו למכור את זה או שלא נמכור כלום.‬
‫אם איזומו הזו יכלה לפחות לעשות מאמץ קטן‬ ‫כדי לעזור לנו.‬
‫אבל היא לא ממש שחקנית קבוצתית, אתה יודע...‬
‫ובכן, סליחה.‬
‫אוי לא, בדיוק אמרתי שאת נראית חמודה היום‬ ‫בבגד הים הזה!‬
‫מה הבעיה שלכם? עזרתי לכם לצלות את‬ ‫הדיונונים האלה, לא?‬
‫וחוץ מזה, אתם באמת חושבים שאני האדם המתאים‬ ‫למכור דברים?‬
‫אני מניח שאת צודקת.‬
‫סיימתי כבר לשחות להיום, אז תיהני!‬
‫אני איהנה בלי קשר למה שתגיד.‬
‫הסכמנו לשחות בתורות, זוכרים?‬
‫היא מתנהגת כרגיל, אה?‬
‫סטירות מכל כיוון בלי ליטוף אחד.‬
‫עבודה טובה, בחורים!‬
‫איך העסקים? באמת שהתברכתי בכך שיש לי‬ ‫תלמידים כאלה אדיבים!‬
‫- פרק 11: שד המעמקים -‬
‫לעזאזל עם להיות "שחקנית קבוצתית",‬
‫בכל אופן...‬
‫זה מרגיש נהדר...‬
‫לא הרגשת ככה כבר נצח...‬
‫יותר מדי דברים קורים בחיים שלי.‬
‫אוי לא, יש לי התכווצות שרירים ברגל!‬
‫היי, את בסדר?‬
‫היי! תפסיקי להרביץ לי!‬
‫בדיוק עמדתי לעשות לך הנשמה מפה לפה!‬
‫אל תתחיל איתי עם השטויות האלה!‬
‫תפסת לי בחזה, הכית אותי... מה עכשיו?‬
‫ככה מדברים למי שהציל את חייך?‬
‫ממש מרשעת עם ראש קשה!‬
‫ומה איתך? תראה איזה סימן!‬
‫היי, הסנטר שלי חטף הרבה יותר נזק מה...‬
‫מה קרה?‬
‫את... די חמודה.‬
‫מה הקטע? אתה רק ילד!‬
‫אני לא ילד! אני יוהי!‬
‫היי!‬
‫את בסדר?‬
‫את יודעת? יש לך מזל.‬
‫אז איפה מי שהציל אותך?‬
‫הוא כבר הלך?‬
‫זה הייתי אני!‬
‫היי. אתה כל כך קטן שלא שמתי לב שאתה כאן.‬
‫סתום את הפה!‬
‫גם אם אתה קטן, אבא שלי אומר שאם אתה גדול‬ ‫איפה שחשוב זה הופך אותך לגבר!‬
‫תפסיק!‬ ‫-מה קרה?‬
‫את אומרת שאת לא אוהבת בחורים עם לב גדול?‬
‫יש שם מהומה...‬
‫היי!‬
‫מה קורה?‬
‫מה לעזאזל קרה כרגע?‬
‫זה שד.‬
‫כשהים יהפוך לשחור כמו דיו,‬
‫שד בגודל של הר קטן יופיע,‬
‫וימחק את הכפר.‬
‫אתה מתכוון...‬
‫אגדה שסופרה באזורים אלה מאז העת העתיקה.‬
‫רחם עלינו.‬
‫היי, מה זה?‬
‫לוח קדוש שנכתב על ידי כומר במקדש הזה לפני‬ ‫בערך 400 שנה.‬
‫דיונון מפלצתי.‬
‫הים בטח שחור בגלל הדיו שהדיונון מפריש.‬
‫אבל זו לא סתם אגדה ישנה?‬
‫למען האמת...‬
‫ממש לפני שישה חודשים הים הפך לשחור כמו‬ ‫שקרה היום,‬
‫ודייג יצא לבדו כדי לגרש את השד.‬
‫אבל, עד היום האיש הזה עוד לא חזר.‬
‫עדיין, מי חשב שנשמע על שדים כל כך רחוק‬ ‫מבית הספר?‬
‫אתה לא חושב שיהיה מרשים יותר להביס את השד‬ ‫הזה בתור המשימה הראשונה שלנו?‬
‫מה לכל ה...?‬
‫היי, זה כאב.‬
‫תסתכל לאן אתה הולך!‬
‫אה, זה אתה.‬
‫לאן ברחת? דאגנו, אתה יודע.‬ ‫-לשום מקום.‬
‫מה זאת אומרת, שום מקום?‬
‫הראש שלך באמת קשה.‬
‫בהחלט.‬
‫זה עדיין כואב?‬ ‫-ברור שזה עדיין כואב!‬
‫טעות שלי.‬
‫בחייך, ראית אותנו מתקרבים, לא?‬
‫יכולת פשוט לתת לנו קצת מרווח.‬
‫אין סיכוי.‬
‫גבר צריך ללכת בקו ישר, זה מה שאבא שלי‬ ‫לימד אותי!‬
‫הוא התכוון לזה בצורה מטאפורית, אתה יודע.‬
‫בכל אופן, אם תלך רק בקו ישר, לא תאבד בדרך?‬
‫לא ולא.‬
‫תגידו, אתם יודעים איך להגיע לחנות החיות?‬
‫איפה החנות נמצאת?‬
‫רשמתי את זה בפתק הזה, אבל...‬
‫זו הסיבה שהלכתי לאיבוד!‬
‫תסביר לי שוב למה אנחנו צריכים לתת הכוונה‬ ‫לאחד המקומיים?‬
‫אתה לא תמיד מגיע לערוך כאן קניות?‬
‫הכלב שלי חלה מהחום.‬
‫הכלב שלך? אתה מתכוון שהכלב שלך בדרך כלל‬ ‫לוקח אותך לשם?‬
‫אז מה?‬
‫ידעתי! חוש הכיוון שלך מאותגר במיוחד, נכון?‬
‫לא רוצה להשוויץ, אבל אבא שלי ברמה אחרת.‬
‫חוש ההתמצאות שלו היה מוגבל לחלוטין!‬
‫למה שתשוויץ בזה?‬
‫בכל אופן, כל מה שאתה עושה זה לדבר על‬ ‫אבא שלך.‬
‫ובכן, הוא היה זקן מדהים!‬
‫היה?‬
‫לפני שישה חודשים הוא יצא לים ולא חזר.‬
‫הוא רדף אחרי הדבר ההוא.‬
‫רגע, אל תגיד לי שאתה מתכוון ל...‬ ‫-היי, אתה מדבר על...‬
‫השד מהמעמקים.‬
‫הוא הרג את אבא שלי.‬
‫לכן... ויהי מה...‬
‫אני אתפוס אותו!‬
‫טוב, תודה לכם על העבודה הקשה היום.‬
‫סשימי דיונון, אטריות דיונון, דיונון‬ ‫חמוץ מתוק.‬
‫דיונון ושעועית מותססת, ספגטי דיו דיונונים.‬
‫רק רגע, כל אלה הן מנות דיונון!‬
‫נכון! בתיאבון, לא להתבייש!‬
‫אבל... הכול כאן דיונון.‬
‫ובכן, מסיכה כלשהי אי אפשר כיום לתפוס‬ ‫שום דבר חוץ מדיונונים,‬
‫ולכולם נגמרו הרעיונות לפתרונות.‬
‫מצד שני, יש יותר ממספיק לכולם.‬
‫מה הפלא שלא הצלחנו לגרום לאף אחד לקנות‬ ‫את הדיונונים הצלויים האלה.‬
‫קראקן?‬
‫אם אנחנו מדברים על שד הים יורק הדיו.‬
‫בספר "היסטורית הטבע הנורווגי" מתואר איך‬ ‫הים נצבע כולו בשחור‬
‫בגלל הדיו של הקראקן.‬
‫אז בגלל זה דגים כאן רק דיונונים.‬
‫אם זה באמת קראקן, יש דרך להשמיד אותו.‬
‫פסוק המוות של שד המעמקים אמור להיות‬
‫האיגרת אל האפסים, פרק ראשון פסוק 18.‬
‫אבל האפשרויות מוגבלות.‬
‫וזה יהיה בלתי אפשרי לילד להשמיד אותו לבדו.‬
‫מה יש מותק? מה, שוב?‬
‫טוב, נראה לי שאין מה לעשות, חתלתולה קטנה.‬
‫טוב, משהו צץ, אז אני הולך.‬
‫אנחנו מביאים עובד טוב למשרה חלקית, אז אתם‬ ‫יכולים לקחת הפסקה מדוכן מאכלי הים.‬
‫מה זאת אומרת, עובד טוב במשרה חלקית?‬ ‫מה אנחנו היינו, ממלאי מקום זמניים?‬
‫עזבי את זה, הוא שוב אמר "חתלתולה קטנה".‬
‫במילים אחרות, אוקומורה...‬
‫מחר נשחה כמה שנרצה!‬
‫כן!‬ ‫-זה היה זריז!‬
‫אוי, שחכתי להגיד לכם...‬
‫מחר, ודאו שהילד הזה, יוהי, לא ינסה להלחם‬ ‫נגד השד ההוא.‬
‫אז שימו עליו עין לכל היום.‬
‫את, די חמודה.‬
‫מה זה היה לעזאזל?‬
‫זה אתה...‬
‫היי, טעות שלי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫הנה.‬
‫מה זה?‬ ‫-משחה.‬
‫אבא שלי תמיד לקח אותה איתו כשיצא אל הים.‬
‫היא באמת עובדת, נסי אותה.‬
‫באת לכאן רק כדי לתת לי את זה?‬
‫היי!‬
‫סליחה...‬
‫לאיזה כיוון עליי ללכת כדי להגיע הביתה?‬
‫התעורר, רין.‬
‫זה משבר, זה שוב הים.‬
‫לא שוב.‬
‫גם הילד בטח חושד בגורם לזה.‬
‫אני רק מקווה שלא יכנסו לו רעיונות לראש.‬
‫אני אבדוק מה איתו!‬
‫איזומו?‬
‫מה? כאילו, הוא הציל את חיי.‬
‫בנוסף, אני גם לא סובלת אנשים שלא מכירים‬ ‫במגבלות שלהם!‬
‫היא אמרה שאנו לא צריכים לשמור בתורות‬ ‫עדיין.‬
‫אבל היא בטח כבר רעבה.‬
‫לא מתאים לאיזומו לדאוג למישהו אחר.‬
‫אתה מתכוון להמשיך לשמור כל הלילה?‬
‫אחכה כמה שיידרש.‬
‫עד שהוא יבוא.‬
‫אבל אם הוא באמת שד, אין סיכוי שתצליח לנצח‬ ‫אותו לבד.‬
‫אל תתערבי!‬
‫הוא אויבו הקטלני של אבי!‬
‫אז אנצח אותו גם אם זה הדבר האחרון שאעשה!‬
‫אתה באמת משהו מיוחד.‬
‫תקשיב...‬
‫גם אם תנסה לעשות משהו לבדך, בלי לדעת‬ ‫אם אתה מסוגל לעמוד במשימה...‬
‫יש דברים בלתי אפשריים.‬
‫אתה מביך אותי.‬
‫אתה שוטה עם שאיפות גדולות מדי שעומד‬ ‫להישרף.‬
‫אז מתי שאת עומדת להישרף, את נכנעת?‬
‫אבא שלי תמיד אמר לי...‬
‫אנשים אומרים דברים שליליים רק כשאין להם‬ ‫בטחון עצמי.‬
‫רק בגלל שהם מבולבלים, הם רוצים שאחרים‬ ‫יתבלבלו גם הם.‬
‫על מה אתה...‬
‫אל תדבר אליי ככה! תקשיב, אני...‬
‫התגברתי על דבר כזה לפני שנים, ברור?‬
‫אז מה אכפת לך?‬
‫זה לא משנה כמה פעמים אתה מאבד את דרכך...‬
‫אבל לעולם אל תאבד את הנחישות מרגע שהחלטת.‬
‫זה עוד משהו שאבא שלי תמיד אמר לי.‬
‫ברגע אבא שלי נתקל בשד הזה,‬
‫נראה לי שהוא החליט מבלי להסס.‬
‫אז גם אני לא מתכוון להסס.‬
‫ממש כמו אבא שלי, אני אלחם בשד הזה, ו...‬
‫הנה הוא!‬
‫זה הוא!‬
‫יוהי!‬
‫זה היצור?‬
‫זה באמת שד. "שד יבוא ויירק דיו"!‬
‫שיהיה, פשוט תתחיל לקרוא, סוטרה!‬
‫זה לא סוטרה, זה אריה!‬
‫רגע, אתה מתכוון לנסות לנצח אותו?‬
‫אם לא נעשה כלום, הוא עלול לנוע לכיוון העיר‬ ‫ולהתחיל במסע הרס.‬
‫חוץ מזה, אנחנו צריכים לנצח אותו לפני שהילד‬ ‫ינסה משהו, או...‬
‫אתה צודק.‬
‫אני מתפלל שעיניי לבך יהיו מוארות,‬
‫כדי שתוכל לראות את התקווה שהוא שלח לך,‬
‫את עושרה של מורשתו המופלאה, בעמו הקדוש,‬
‫וכוחו העצום לאין ערך עבורנו המאמינים.‬
‫היי, זה לא עובד בכלל!‬
‫אולי זה בגלל שלדיונונים אין חוש שמיעה?‬
‫יהיה בסדר, אני אומר לך!‬
‫אתה לא רואה אילו אוזניים ענקיות יש לדבר‬ ‫הזה?‬
‫אתה צוחק?‬
‫בחיי, אפילו ילד ידע שאלו הסנפירים שלו!‬
‫סנפירים?‬
‫ברצינות?‬
‫קורו!‬
‫זה כמו סרט על מפלצות...‬
‫קדימה! קורו!‬
‫ילד טוב, קורו!‬
‫לא טוב!‬ ‫-למה?‬
‫אתה לא יודע? ובכן, העניין עם חתולים...‬
‫קורו!‬
‫רין...‬
‫קורו! מה קרה, קורו?‬
‫אני כל כך מסוחרר...‬
‫חתולים נהיים משותקים אם הם אוכלים בשר‬ ‫דיונון נא!‬
‫באמת?‬ ‫-איפה יוהי?‬
‫הוא עבר כאן?‬
‫לא, הוא לא כאן!‬ ‫-באמת?‬
‫אל תגידו לי שהוא שוב הלך לאיבוד, בזמן כזה!‬
‫אין איך להתחמק מזה, אני חייבת.‬ ‫-היי!‬
‫אני פונה בענווה לאלילת האינרי...‬
‫היזהרי, איזומו!‬
‫אני לא יכולה לזמן אותם!‬
‫אני אחסל אותו!‬
‫יוהי...‬
‫אוקומורה?‬
‫חתיכת...‬
‫הסתבכת מעל הראש! עוף מכאן!זה אתה?!‬
‫השד הזה הוא לא דבר שילד יכול להתמודד איתו!‬
‫סתום את הפה! זוז לי מהדרך!‬
‫אני עושה את זה כדי להביס את השד!‬
‫אני עושה את זה כדי לנקום על אבי...‬
‫היי!‬
‫עשיתי את זה!‬
‫אוי, לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות, זה לא טוב...‬
‫היי!‬
‫יוהי!‬
‫היי!‬
‫יוהי! יוהי!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫הקול הזה?‬
‫יוהי!‬
‫אבא!‬
‫כל הכבוד לכולם.‬
‫מר צובאקי, איפה היית?‬
‫ובכן, חשבתי שנצטרך אסטרטגיה מתאימה למקרה‬ ‫שזה אכן קראקן.‬
‫אז ערכתי כל מני מחקרים.‬
‫אבל אז גיליתי שאין שום סכנה.‬
‫לא הצלחתי למצוא את דרכי חזרה הנה.‬ ‫שישה חודשים עברו כהרף עין.‬
‫בשלב כלשהו הגעתי לאי בודד ואז ביליתי‬ ‫תקופה בלצוף בסביבה.‬
‫ניסיי למצוא את יפן בעזרת הדיונון,‬
‫אבל גם הוא אחד שאין לו חוש כיוון.‬
‫אבא, אתה אומר שהדיונון לא היה האויב שלך?‬
‫יוהי, אתה חייב ללמוד להיות גמיש יותר.‬
‫הבנתי את זה תוך כדי הקרב.‬
‫כמו שניתן לצפות מדיונון, הוא גמיש במחשבה‬ ‫ובנפש.‬
‫ועכשיו הוא פותח דף חדש לחלוטין.‬
‫אבל אמרת שברגע שגבר החליט להביס מישהו...‬
‫מספיק, יוהי! אתה חייב להיות קליל, כמו הטעם‬ ‫של סשימי דיונון!‬
‫מה זה אומר?‬
‫לגבר יש גם את האומץ לשנות את הנחישות שלו.‬
‫זו המשמעות של להיות גבר!‬
‫באמת? היי, אבא, אני חושב שזה הפך אותי‬ ‫לבוגר יותר.‬
‫אתה בטח צוחק...‬
‫בוא הנה, יוהי!‬
‫אבא!‬
‫איזה סיפור נהדר.‬
‫אתה חושב?‬
‫אפילו שדים יכולים להתחרט.‬
‫זה מה שרציתי ללמד אתכם.‬
‫במילים אחרות, היה שווה להביא הנה את‬ ‫שלושתכם.‬
‫איזה שטויות...‬
‫בחיי...‬
‫זה מבאס!‬
‫זה לא במקרה‬
‫שפגשתי אותך‬
‫זהו לכאורה הגורל‬
‫כדי שנוכל לשמור‬
‫על הניצוץ בעינייך‬
‫בואי נמשיך להביט זה בזו‬
‫תהיי איתי בבקשה‬ ‫אם לבי‬
‫ילך לאיבוד יום אחד‬
‫אני רוצה שתפתחי את הדלת לעתיד‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫בואי נעוף מכאן אל העתיד הלא נודע‬
‫אז אל תעזבי את ידי, חברתי‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר‬
‫בין הידיים שלנו‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר‬
‫בין הידיים שלנו‬
‫- אוטובוסים לכיוון חוף גסו, לוח זמנים -‬
‫היי, זה הילד ההוא.‬
‫באת להיפרד מאיתנו?‬
‫הכלב שלך מרגיש טוב יותר?‬ ‫-כן.‬
‫זה הכלב שלי, שירו.‬
‫נכון שיש לו גבות חמודות?‬
‫גבות?‬ ‫-כן, גבות.‬
‫מה?‬
‫כלום. פשוט התחלת להתפקע מצחוק...‬
‫מה עוד אני יכולה לעשות חוץ מלצחוק?‬
‫כל מה שקרה היה מגוחך מדי בשביל מילים.‬
‫טוב, כנראה שאת צודקת.‬
‫באמת... ממש מגוחך.‬
‫אבל...‬
‫זה מרגיש נהדר.‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫פארק שעשועים?‬
‫אז את סוף סוף במצב רוח לשחק איתו?‬
‫היי, מגניב! את בהחלט נראית חמודה, מוריאמה.‬
‫זה רק אני או שהחצאית שלה קצרה מדי?‬